НАБЛЮДАВАН ОТ СЪСЕДА
Превод и субтитри *Yoveta Panda*
Здрасти, мамо. - Здрасти, скъпа. Как си?
Ще работиш до късно и няма да се върнеш преди 22:00?
Съжалявам. Знам, че обещах да те изведа на вечеря, но ни закотвиха.
Иначе има малко китайско в хладилника.
Как мина училище?
Уникално!
Учителката хареса снимката, която заснех в центъра.
Така ли? Наистина е супер!
Според нея трябва да я пратя на фестивала в Париж.
Да идем в Европа. - Аз и ти?
Да, ще идем на фестивала,
взимаме наградата и отпрашваме по улиците в кабриолет.
Навита съм!
Само трябва да спечелим от тотото, за да платим пътя.
Взе ли пощата днес?
Тогава защо не слезеш долу и...
не видиш какво има там?
Не си ми купила обектива, който гледах, нали? Прекалено е скъп!
Остави на мен да реша кое е скъпо или не. Просто иди.
Провери пощата!
Отвори вратата! - Не!
Господи, Джоуди! Звъня на 911! - Ела веднага тук!
Веднага се махни от апартамента!
Ела тук! - Пусни ме! Махни се!
Джоуди! - Мамо!
В момента атакуват дъщеря ми.
52822 Лома Верде Авеню...
Апартамент 18. Западен Холивуд.
Господи! Пратете някого бързо! Джоуди, не!
Спри! Махни се от нея!
Боже мой! Не!
Три месеца по-късно.
Продадено.
Добре! Това е всичко.
Нямам търпение да ти покажа новата кувертюра, която купих. Хайде!
Мисля, че разопаковах достатъчно, че утре да можем поне да закусим.
Трябва да стана в 4, за да стигна до болницата в 6, затова си лягам.
Лека нощ, скъпа.
Заключи ли задната врата?
Да.
А прозорците?
Да, скъпа.
Това място... ще е наистина страхотно.
Не знам как ще плащам за него, но си струва.
Това лято ще е толкова забавно. А есента ще отидеш
в чудесна нова гимназия и ще срещнеш купища нови приятели.
Миличка, полицията застреля онзи ужасен човек.
Вече не може да те нарани.
Този квартал е безопасен.
Всичко ще е наред тук.
Лека нощ. - Не стой до късно.
Мамо? Мамо, събуди се!
Какво има? - Чу ли това?
Мисля, че е вятърът, скъпа. - Не, има някой на вратата.
Осъзнаваш ли колко е часът? Махни го... това.
Виждаш ли? Няма защо да се тревожиш.
Ще спиш ли при мен тази нощ?
Разбира се, миличка.
Запали го!
Да!
Какво мислиш? - Дай още малко газ.
Пусни още газ!
Супер.
Как е така?
Още малко.
Ето за това говорим! - Да!
Хайде де, скъпа. Не е нужно да си ходиш. Не можем ли да поговорим?
Хайде де.
Разкарай се.
Как е сега? - Добре.
Супер е! Вече работи!
А така! Супер! Харесва ми! Харесва ми!
Жестоко!
Ето за това говоря!
Изключи го.
Дължиш ми 100 кинта. - Ник.
Госпожо Милър.
Знам какво ще кажете. Приключих за днес.
Не е въпросът за днес, а за утре, за вдругиден, за следващия месец.
Работя от вкъщи. Искам да мога да чувам клиентите си по телефона.
Съжалявам. Правя приятелска услуга. - Услуга?
Въртиш бизнес от гаража си. - Не е вярно.
Стига, Ник. - Споко, лельо Лиса.
Не е кой знае какво. - Погледни това място!?
Знаеш ли какво причиняваш на цените на имотите тук?
Това е имот, който още не е попаднал в лапите ви.
Добре, помолих те учтиво. Следващия път викам ченгетата.
Давайте! Направо треперя, г-жо Милър.
Само командорите всички. - Това е нелепо!
Така е. - Здрасти, как си?
Супер. - Радвам се.
Кристен! - Идвам.
Ало?
Здравей, аз съм Лиса Милър. Живея отсреща.
Исках да те приветствам в квартала.
Здрасти, аз съм Джоуди. - Здравей, Джоуди. Направих курабийки.
Благодаря.
Вашите тук ли са? Бих искала да ги поздравя.
Само с мама съм. На работа е.
Добре, кажи й, че съм се отбила, става ли?
Добре ли си?
Какво има, скъпа? - Току-що някой ми открадна камерата.
Какво? Сериозно ли?
Тук е толкова безопасно. Никога не е имало кражби.
Съжалявам. Малко съм шашната в момента. - Не се извинявай.
Защо не дойдеш у нас? Остани докато майка ти се върне.
Много си мила, но ще се оправя.
Слушай, защо с майка ти не дойдете утре?
Ще обядвате с мен и племенницата ми Кристен. Ще я харесаш.
Добре, ще питам мама.
Супер.
Само ми кажи. Ето ти номера ми.
Благодаря ти.
Къде живяхте, преди да се преместите тук?
Западен Холивуд. - Обожавам го! Защо го напуснахте?
Не!
Имахме апартамент.
Трябваше ни... повече място.
Кристен, предполагам живееш в Ел Ей? - Не, живея тук.
Реших, че гостуваш на леля си за лятото.
- Това е моят дом сега. Родители нямам.
Майка й почина миналата година.
Толкова съжалявам.
Попитах Кристен дали би искала да живее с мен и...
радвам се, че се съгласи.
Защо не вземеш Джоуди с теб следващия уикенд?
Страхотна идея. Ще ти хареса.
Какво? - Църквата ни.
Имат едно местенце нагоре по магистралата. Забавно е.
Има походи, волейбол и други забави. - Ванът ще ме вземе
следващата събота сутрин. - Ще си помисля.
Отиди! Звучи страхотно. - Мамо, казах, че ще си помисля.
Добре.
Не отново. - Говорила ли с родителите му?
Сам баща е в бизнеса с нефт в Дубай.
Стига толкова. Съжалявам, Андреа.
Лельо Лиса, какво правиш? - Звъня на полицията.
Здравейте, аз подадох сигнал. Лиса Милър.
Офицер Уейланд. Как си днес? Ти ли си Ник?
Ще излезеш ли от колата? - Не искам да преча.
Само оправям колата на приятел. - Той винаги пречи. Винаги.
Този тип ми открадна камерата.
Само той бе наоколо, когато изчезна.
Иди и кажи на ченгето.
Няма първото ми "здрасти" с наш съсед да е обвинение в кражба.
Повикай ченгето, за да поговорим на спокойствие.
Не е нужно да става проблем.
Моля те. - Добре.
Синко, успокой се. Просто го вземи.
Ако има още оплаквания, ще трябва да те арестувам.
Господин полицай. - Г-жо Милър, отдръпнете се моля.
Искам да говоря с вас относно случка в дома ни. Живеем отсреща.
Значи някой ви е откраднал камерата? - Вчера снимах навън
и телефонът звънна. Оставих камерата,
влязох да вдигна и като излязох, я нямаше.
Каква е камерата? - Дигитална с приближение от 75 до 300.
Подобна ли е на онази там?
Какво?!
Съжалявам за притеснението, полицай.
Няма проблем. Дано заснеме страхотни кадри.
Това беше неловко. - Мамо, проверих двора, къщата.
Навсякъде. Кълна се, че я нямаше.
И защо така? - Ник я е откраднал и после я е върнал.
Защо някой би го направил?
Миличка... къщата е нова... Кварталът е нов.
Още се възстановяваш. Ще отнеме време да преодолееш
случилото се в стария апартамент.
Все още го виждам.
В сънищата си? - В мислите си.
Всеки път щом съм в тъмна стая или... отворя врата...
Сякаш... той ще е там... но не е.
Защо работих до късно онази нощ? - Недей така.
Не, аз съм ти майка. Трябваше да съм там да те защитя.
Трябва... да понапазарувам.
Искаш ли с мен? - Само да проверя камерата.
Добре, скъпа.
"Непознат номер"
Ало?
С кого говоря?
Ник е. А ти коя си?
Ало. - Мамо, мога да го докажа.
Кое, скъпа? - Че Ник е крадецът.
Помниш ли като вдигнах телефона и никой
не отговори? Проверих разпечатката...
Задръж.
Господи. На вратата е. - Не я отваряй. Искаш ли да се прибера?
Ако искаш идвам.
Просто ще се прибера до 10 минути.
Спокойно, само ще видя какво иска. - Джоуди...
Не се притеснявай.
Звъняла си у нас?
Звъняла ли си ми?
Защо ми открадна камерата? - Снимала си ме без мое разрешение.
Как намери домашния ни номер? - От Интернет. Адресът на обратно.
Позвънял си, за да се прибера, прескочил
си оградата и си я откраднал?
Точно така.
Добра си. - И я върна, за да приличам на идиот.
Не съм искал това, но ако е станало така, го считам за бонус.
Ще те обадя на ченгетата!
Първо Лиса, сега и ти. Страхотно. Давай. Звънни им.
Ще им покажа полуголите снимки, които си ми направила.
Свалих файловете ти на хард диска си.
Тъкмо ще покажа на съседите снимките, които си им направила.
Жената на Тед отсреща... Адвокат е.
С радост ще иска да ги види.
Сигурна ли си...
че искаш да викнеш ченгетата?
Нека бъдем квит.
Квит сме.
Аз съм Ник.
Здрасти. - Вторник звучи добре.
Да. - Толкова ще е забавно.
Да. В 11:00. - Здрасти!
Там ще съм. - Дочуване.
Чао.
Здрасти, мамо. - Здравей, скъпа. Какво правиш?
Тествам новия си обектив. - Супер! След час съм в болницата.
Сигурна ли си, че всичко е наред? - Да, мамо.
Звънкай при нужда. - Добре.
Чао. - Чао.
Май видях някой у вас! - Какво?
Видях някой! Или поне така мисля. На долния етаж.
Чакай. Наблюдаваш къщата ми? - Снимах улицата и...
те видях в спалнята. Погледнах към прозореца и видях нечия сянка.
Сериозно ли? - Да! Хайде у нас да звъннем в полицията.
Чакай. Дай ми секунда. - Лиса, почакай! Недей.
Наистина ли си видяла някой? - Да, сянка.
Мъж, жена? - Не знам, щорите бяха спуснати.
Стой тук. Ще проверя гаража.
Няма никой. Сигурна ли си? - Да! Поне така си мисля...
Нека се махнем оттук.
Ще проверя горе. - Звъня на ченгетата.
Не, не, не. Дай ми минутка.
Няма никой тук.
Виж! Виж това.
Това ли видя?
Сигурно съм минала пред него.
Може би.
Убедена съм, че е това.
Съжалявам за притеснението. - Не, скъпа. Спокойно.
Оценявам загрижеността ти.
До скоро! - Чао, хора.
Чао, Кристен.
Здравей. - Как си, Джоуди?
Супер. Добре ли прекара?
Да, беше много забавно. Следващия път трябва да дойдеш с нас.
Лельо Лиса, прибрах се!
Направиха един истеричен скеч.
Един тип говореше монотонно, сякаш имаше една мозъчна клетка,
а партньорът му дрънкаше като картечница. Лельо?
Горе ли си? Та бяха на носилка. Правеха се, че раждат.
Толкова провлачено. И забавно!
Джоуди?
Джоуди, къде отиде?
Боже мой! - Горе ли си?
Не влизай! - Господи.
Какво ти е, лельо? - 911...
Не, какво й е?
Трябва ми линейка. 8672, Виа Колинас в Санта Кларита.
Лельо, събуди се! - Приятелката ми кърви. Не диша.
Трябва ни линейка веднага! Побързайте!
Събота вечер видях нещо, което трябва да знаете, детектив.
Дойдох възможно най-бързо. Господи. Добре ли си?
Толкова се тревожих за теб. - Здравейте. Детектив Франклин.
Андреа Алън, майката на Джоуди.
Какво казваше?
Видях някой в къщата. Натрапник. - Около колко часа?
Около 22:00. Снимах квартала от стаята си.
През прозореца видях Лиса на горния етаж, а после някой на долния.
Снимала си домовете на хората през нощта?
Да, незаконно ли е? - Навлизане в личното пространство е.
Следващия път поискай разрешение от съседите си.
И така, това ли е прозорецът? Със спуснатите щори?
Видях сянка... Силует.
Малко трудно е да се прецени нощем. - Знам какво видях.
Направи ли снимка на сянката?
Не, не съм. - Добре, Джоуди.
Когато видя човешката сянка, какво направи?
Изтичах до там и звъннах. Лиса отвори. Огледахме наоколо, но нямаше никого.
Защо не викнахте полиция? - Лиса не ми позволи.
Не беше притеснена като мен.
Даже й звънях сутринта, но никой не отговори.
Затова изчаках Кристен да се прибере.
Цял ден гледах къщата, но Лиса не се появи.
Благодаря. Ще го спомена в доклада.
Мисля, че е бил съседът. Ник.
Това онзи Ник Томпкин ли е, който върти незаконен бизнес от вкъщи?
Да.
Лиса повика полиция срещу него и той много й се ядоса.
От квартала само той би искал да я убие. - Ще говорим с него.
С всички на тази улица.
Скоро щом получим доклада на съдебните лекари,
ще имаме по-добра преценка.
Господи, Кристен. Толкова съжалявам.
Ела тук.
Мога ли да отседна при вас за малко. - Да, разбира се. Остани колко искаш.
Утре няма да ходя на работа. Ще съм тук цял ден.
Благодаря ви, г-це Алън.
Опитай да поспиш.
Искам да говоря с нея. - Остави я да поспи.
Но, мамо!
Казвам ти, имаше някой у тях онази нощ!
По-тихо. Тя няма нужда да чува това. Достатъчно изстрада.
И защо обвини онова момче? - Ами ако той го е направил?
Тогава полицията ще намери доказателствата за това.
Ще спреш ли да се месиш? Остави ги да си вършат работата.
Не мога да повярвам, че каза това на ченгето.
Съжалявам ако съм те изложила, мамо. - Не е така!
Забравяш факта, че аз намерих Лиса на пода в банята днес.
Не знаех, че трябва да внимавам как се чувстваш.
Съжалявам. - Остави ме на мира.
Трябва да поговорим - Уплаши ме.
Дочух разговора с майка ти.
Видяла си някой вкъщи? - Не биваше да казвам нищо.
Моля те, трябва да знам какво е било.
Кристен, мама беше права. Ти страда достатъчно.
Не бива да се тревожиш за това.
Беше просто сянка.
Само това? Видя ли лице?
Не можах да видя кой е, а и беше за част от секундата.
Ако съм права и някой я е убил.
Искам да го пипна този тип. А ти? - Да, но...
Кой би я убил? - Мисля, че е бил Ник.
Стига, Джоуди. - Лиса тотално му провали бизнеса.
Видяхме как Ник много се ядоса - Да, но не би я убил.
Сигурно е нещастен случай, както ченгето каза.
Аз... просто не мога да го приема.
Ченгетата трябва... Не знам!
Трябва да го наблюдават.
Благодаря ти. - За какво?
Че се опитваш да помогнеш.
Връщам се в леглото.
Та какво мислиш? Да, в добро състояние са.
Откъде съм ги взел? Откраднах ги. Що за въпрос?
Прави каквото искаш. Стопи ги и ги продай на черно. Не ми пука.
Да, сега идвам.
Как е, Стив? - К'во става, Ник?
Как си, човече? - Добре. Ти?
И аз. Благодаря.
Стига бе, човек! Сериозно ли?
Шофьорска книжка, моля. - Забравих си личната карта.
Обърнете се.
Добре. Заповядайте.
Как е автомагазинът ти? - Всъщност заради него правя това.
Май ще трябва да го затворя.
Оттук, Ники.
Да видим.
Благодаря ти.
Перфектно.
Сложи го тук.
Някой те търси.
Хей! Хей, върни се!
Какво... Хей, няма да те нараня!
Съсед съм ти.
Защо ме следиш? - Не те следя! Идвам тук често.
Добре.
Какво правите там? - Какво мислиш, че правим?
Кажи ми.
Продаваш бижутата й. - Какво искаш да кажеш?
Лиса! Откраднал си бижутата й и ги залагаш.
Откраднал съм бижутата? - Видях някой у тях онази нощ.
Яд те е, че ти провали бизнеса и искаш отмъщение.
Звучиш като ченгето! Защо говориш така?
Проникнал си, убил си я и си я ограбил.
И сега залагаш! - Аз съм я убил?
Не стига, че грешиш, а си и толкова противна!
Така ли? - Да, но няма значение,
защото си падам по теб! - Не се опитвай...
Какво каза? - Чу ме.
Виж, затварянето на бизнеса ми беше най-хубавото, което ми се е случвало.
Намерих си работа.
Сега ще поправям коли в магазин в града и нямам търпение.
Продавам някои стари инструменти... на човек, работещ тук.
Но...
щом искаш да вярваш...
че съм я убил...
Давай тогава.
Значи какво, просто ще...
Просто ще стоиш така цяла нощ?
Ще ти проверят личната карта.
Какво да правя?
Здрасти, Борели. Трябва да проверим отзад.
Ще ви заведа.
По-добре да тръгваш.
Съжалявам, Кристен. Леля ти е била убита.
С твое разрешение искам да обсъдим резултатите от аутопсията.
Давайте.
Както виждате, ударът по черепа й е бил доста свиреп.
При жена с нейната височина да падне от по-малко от 1,2 метра,
удряйки ръба на ваната под този ъгъл, няма как черепът й
да се строши при такъв градус. Според физиката, това не е подхлъзване.
Нещо я е ударило по главата отзад с невероятна сила.
Единият вариант е нападателят да е влязъл през отключена врата.
Лиса го е изненадала и той я е убил.
Паникьосал се е и е избягал, без да открадне нищо. Или...
е убита по друга причина.
Кристен, говорихме с църквата ви.
Относно местоположението ти тогава. - Чакайте, заподозряна съм?
Леля ти е направила много пари от имоти в Южна Калифорния.
Ти си единственият наследник на завещанието й от $4 мил.
Обичах я повече от майка си. - Спокойно. Потвърдихме ти алибито.
Няколко човека от църквата казаха, че си на лагера.
Не мога да повярвам.
Детективе, кой мислите го е сторил?
Не знаем. Говорихме с всички съседи от квартала.
Свързахме се с приятелите и колегите на Лиса.
Никой не каза нищо лошо за нея. - Ами съседа Ник Томпкин?
Каза, че бил сам онази нощ, но никой не може да го потвърди.
Значи няма алиби.
Може да го е направил. Беше много ядосан на леля. Нали, Джоуди?
Не знам... дали е така.
Друго ми каза преди.
Права е, Джоуди. Цитирам какво каза.
"Лиса го обади на ченгетата и Ник много й се ядоса.
Ако някой от квартала иска да я убие, това е той."
Не мисля, че би направил такова нещо...
Вече не. - Променяш си мнението?
Да.
И защо?
Просто чувство. - Чувство?
Добре... това е уникално.
Няма да го арестувате заради това, което казах, нали?
Няма да арестуваме никого. Трябват ни повече доказателства.
Спокойно, Кристен. Не сме приключили.
Ще пипнем извършителя.
Слушай, ще ми трябва заповед за обиск.
Казва се Ник Томпкин.
Адресът е 1821...
Мога ли да ти покажа нещо? - Разбира се.
За какво мислиш, че говорят?
Отлично знам за какво говорят.
Тед ме сваляше и на леля не й хареса.
Доста възрастни мъже ме свалят. Какво от това?
Ако арестуваха всеки един от тях, ще им трябват повече затвори.
Да, но виж.
Много й е ядосан. - Джоуди, спри!
Какво? - Само защото някой се е скарал с леля,
не го прави убиец.
Какво ти става? - Тогава кой според теб е бил?
Не знам!
Все още преодолявам факта, че вече я няма.
А ченгето ми казва, че е убита, а аз съм заподозряна.
А пък ти обвиняваш всички от квартала. Може би ти си била.
Джоуди, казах ти да не я притесняваш.
Не е направила нищо лошо.
Кристен, съжалявам.
Ще се прибера вкъщи.
Сигурна ли си?
Повече от добре дошла си у нас.
Ще ви кажа ако не мога да се справя там.
Добре.
Благодаря ви за всичко, г-це Алън.
Какво ти казах?
Мамо, само погледни това и ми кажи... - Не!
Моля те! - Не! Това само влошава нещата.
Чакай. Чакай! Имаме проблем.
Ченгетата не мислят, че е било злополука.
Смятат, че някой я е убил.
Още ли мислиш, че съм я убил? - Не.
Но полицията мисли, че си.
Каза, че ще го направиш да изглежда като подхлъзване.
Точно това направих.
Ударил си я под грешен ъгъл. Досетили са се.
Защо ти не го направи, а? - Знаеш, че не бих могла.
Не беше това идеята. - Да, идеята бе да я отстраня
и после ми даваш 50%. Къде са парите?
Легализират се. Ще отнеме време. Успокой се.
Да се успокоя? Как да го направя?
Ще разберат какво сме направили. - Не, няма. Не говори така, скъпи.
Уморих се от всичкото криене.
Скапвам се от работа всеки ден. - Да не мислиш, че ми харесва църквата?
Трябва да се държим нормално. - Виж как му говори.
Изглежда й ядосан за нещо.
Ще покажа снимките на Тед да видя какво ще каже. Ще дойдеш ли с мен?
Какво? Сега? Не мога. Започвам новата работа.
Ако не побързам, ще закъснея.
Ако не се стегнеш, ще развалиш всичко. Момичето отсреща ни наблюдава.
Какво говориш? - Снимала е целия квартал.
Помниш ли спора ти с леля ми?
Когато говориш с Кристен по този начин,
тя не осъзнава, че целта ти е да я вкараш в леглото.
Не е това, което мислиш. - Точно това е и не ми харесва.
Виж... - Сериозно, стой далеч от нея.
Джоуди ми показа снимки на спора ти с Лиса.
Изглеждаше сякаш всеки момент ще я обезглавиш.
Джоуди ще покаже снимките на полицията. Ще имат още въпроси.
Добре. Точно затова измислихме алиби.
Виждаш ли? Били сме на кино. Ето ги и билетите.
Излязли сме в 8:30. Прибрал съм се, без да ме видят.
Става, ако приличаше на злополука. Но при убийство не е толкова просто.
Права си. Така е... Прецакан съм!
Ще разберат, че съм аз! - Не говори така, скъпи. Погледни ме.
Няма да позволя нещо да ти се случи.
Имам идея.
Да идем у Тед като се прибера следобеда?
Добре. - И после ще идем на вечеря.
Просто ела у нас, когато...
Чакай малко.
На среща ли ме покани?
Да.
И ти се съгласи.
Оттук.
Тук.
Забрави. Да тръгваме.
Хайде, давай.
Здрасти, мамо. Може ли да поговорим? - Да, разбира се.
Мисля, че Кристен и онзи тип Тед са убили Лиса.
Господи. Първо Ник, а сега и те?
Сериозна съм.
Добре! Защо мислиш така?
На какво ти прилича това? - Изглежда са на поход.
Да, проследих ги в гората. Сякаш са много влюбени един в друг.
Имат връзка, мамо!
Видяла ли си ги интимни?
Не... но...
Видях как я прегърна и се наведе към нея.
Но от едно дърво не видях дали се целунаха.
Значи не можеш да си сигурна?
И все пак какво прави възрастен мъж в гората с момиче като нея?
Полицията трябва да види снимките. - Не. Шпионирала си ги с камерата си.
Помниш какво каза детектив Франклин. - Бях права за сянката, нали?
Да, но насилваш нещата.
А тези снимки не доказват нищо.
Ами ако грешиш?
Ами ако Тед и Кристен са убили Лиса?
Вероятно я е нападнал крадец.
Както каза и детективът. - Ти си ми майка!
Защо не ме подкрепиш? Защо не ми вярваш?
Защото обвини трима наши съседи в убийство!
Прекалено е!
Не виждаш ли какво правиш?
Създаваш си квартален торбалан,
за да накажеш нападателя си.
Честно казано...
В момента се тревожа за Ник.
Полицията го има за заподозрян номер 1, само заради думите ми.
А знам, че не е бил той.
Трябваше да го сторим по-рано. На косъм сме.
Ще гледам отпред. Внимавай.
Хайде де.
Мамка му.
Здрасти, как мина работа? - Супер.
"Той се прибира! Махай се оттам!"
Беше много странно.
Значи не трябва да говорим с него? - Ами не.
Супер, защото се чух с татко и трябва да го взема от ЛАКС.
Вчера говорих с него и не мислих, че ще пристигне толкова скоро.
Но може би след това... аз и ти може хапнем по торта.
Добре.
Искам да ида в полицията утре.
Да им покажа снимките и да им кажа всичко.
И... искам да дойдеш с мен.
Защо искаш да дойда?
Защото...
Не знам... Мисля, че ще помогне на ситуацията ти.
Само... заради това ли?
Какво искаш да кажеш? Заради какво друго?
Просто... си мисля, че...
ти харесва компанията ми.
Просто не искам да те арестуват. Това е.
Значи правиш всичко това, защото...
си загрижен гражданин?
Нещо такова.
Няма друга причина?
Не.
Сигурна ли си? - Не съм сигурна... в нищо...
Искаш ли... да отидем в хола?
Не трябва ли да вземеш баща си? - Чак след час.
Мисля, че... трябва да се прибирам вече.
В смисъл, имам задачки за вършене.
Кристен е. - Вдигни тогава.
Здрасти, Кристен. - Здрасти. Удобно ли е?
Да. - Ще се отбиеш ли? Искам да поговорим.
Сега ли? - Да, важно е.
Разбира се. Ей сега идвам.
Ще се оправиш ли?
Значи ще се видим довечера?
Да. - Ще те изпратя.
Ще се видим като се върнеш.
Добре.
Здравей, влизай.
Джоуди, съжалявам за това, което казах днес.
Разбирам, че имаш много неща на главата. - Мислих за Ник.
Може би си права.
Защо? - Заради това, което каза на ченгето.
Той наистина мразеше леля. - Не биваше да го казвам.
Ти разбираш хората. Виждаш неща с камерата.
Сбърках за него. Както казах и на ченгето - промених си мнението.
Защо го промени?
А ти твоето?
Видях да го целуваш.
Знаеш ли, Джоуди, сексът замъглява разума.
Така ли? Как?
Знаеш.
Не, не знам.
Защо не ми обясниш?
Чакай. Не си девствена, нали?
Не, не съм. - Разкажи ми за него. Какъв беше?
Напълно непознат.
Никога не бих се досетила.
Изглеждаш толкова сладка и невинна. - Нека сключим сделка.
Ще ти кажа с кого спя, ако и ти ми кажеш.
Не спя с никого.
Ще запазя това за брака.
Успех тогава.
Благодаря ти, че дойде, Джоуди.
Здравейте! Аз съм Джоуди. Живея отсреща.
Ник тук ли е? - Да, влез.
Аз съм баща му. Еди.
Приятно ми е. - Ник, имаш гост!
Значи ти си обвинила сина ми в убийството на съседката?
Виж какво, грешиш. Имам най-страхотното дете.
Когато беше ей толкова, помагаше на майка си в домакинството.
Търкаше пода. Помага на всеки срещнат.
Питай приятелите му! - Тате, тате!
Тя те разбра. Благодаря ти все пак.
Оценявам го. Мерси.
Тате, не си ли уморен от пътя? Защо не легнеш да спиш?
Да, смяната на часовите пояси се отрази.
Здравей. - Здрасти.
Готова ли си? Добре, да тръгваме.
Чакай. Забравих нещо.
Г-н Томпкин, имам съдебна заповед за претърсване на имота ви. Простете.
Момчета, поемете отзад.
Какво става? - Има заповед. Не знам.
Заповед за обиск? - Да.
Какво е това? - За пръв път го виждам.
Прилича на кръв и човешка коса. Опаковайте го.
Ще отиде в лабораторията за тестове заедно с други предмети.
Някой го е поставил там! - Арестувате го?
Ще му зададем няколко въпроса. Има доста да си говорим.
Не казвай нищо без адвокат.
Затваряй си устата. - Чакайте. Не, не. Детективе.
Трябва да ви покажа едни снимки. Не е бил той, а Кристен!
Има връзка със съседа си Тед. Проследих ги в гората.
Мисля, че след убийството са заровили тръбата.
По-късно са я поставили в гаража на Ник.
Джоуди, нека бъдем честни, а? Не знам дали не защитаваш гаджето си
или пак нямаш някакво "чувство".
Нито едно не е правдоподобно.
Сега ме извинете.
Благодаря, че ме уведомихте, г-н Томпкин.
Кръвта по тръбата е позитивна за ДНК-то на Лиса Милър.
Арестували са Ник.
Защо е била в гаража му?
Тед и Кристен са го натопили.
Какво?
Не мислиш, че го е направил, нали? - Не знам.
Но откъде си толкова сигурна, че не е бил той?
Не го познаваш както аз.
Срещна го преди 3 седмици. И ти едва го познаваш.
Да не мислиш, че не искам да ти повярвам?
Но не отчиташ фактите, намерени от полицията...
Знам какво видях, мамо!
Няма да позволя Ник да поеме вината им!
Просто ела до участъка с мен.
Искам да го чуеш от Ник.
Да, бях ядосан на г-ца Милър,
но после осъзнах, че е права и го преодолях.
Вече не й бях ядосан.
Ами алибито ти?
Гледах филм по телевизията. Вкъщи. Това е истината.
Г-це Алън...
не исках да се запознаем по такъв начин.
Знам, че изглежда много зле,
но се кълна, че не съм я убил.
Джоуди ме доведе, защото мислеше, че можеш да ме убедиш, че си невинен.
Предполагам не се получи. - Мамо, моля те.
Ако не можеш да докажеш на мен, как ще убедиш журито?
Може би не мога. Може би ще прекарам следващите 50 години тук.
Не... - Знаете ли кое не схващам?
Как може вие да...
Все тая. - Какво?
Кажи го.
Вие сте й майка. - Накъде биеш?
Джоуди е умна... смела...
красива...
и е наследила всичко това от вас.
Опитвам се да разбера защо дори да виждате отражението си
в очите й... пак няма да й повярвате.
Нека речем за момент, че... си права.
Помисли ли, че няма доказателство срещу Тед и Кристен?
Да! Блъскам си главата, опитвайки се да го разгадая.
Разговорът с детектив Франклин беше безполезен.
Трябва ни нещо повече. - Като например?
Например...
аз ще следя Кристен, а ти - Тед.
Не. - Да, мамо! Ще ти вземем камера.
Все ще направят някоя грешка. - Джоуди! Не!
Ще създаде още проблеми.
Сигурна съм, че баща му ще наеме най-добрия адвокат.
Ако искат да дадеш показания, ще дадеш.
Но междувременно ще спреш да шпионираш.
Не можеш да ми заповядваш. - Напротив.
Оставаш вкъщи, докато не се успокоиш. - Наказваш ме?
Досега не си го правила.
Правя го сега.
Хей, гладна ли си? Ще правя обяд.
Не, не съм.
Само ще довърша обработката на тази снимка.
Малко съм уморена, затова ще полегна за известно време.
Мамо. - Да.
Извинявай за тона ми снощи.
Няма проблем, скъпа. Последните седмици бяха тежки.
Да затворя ли вратата? - Да, моля.
Здравей. - Здрасти.
Не сме се запознавали лично.
Знам коя си.
Значи знаеш защо съм тук.
Мога ли да вляза? - Съжалявам. Тъкмо излизах.
Ник Томпкин вероятно ще прекара остатъка от живота си
зад решетка за нещо, което не е извършил.
Имаме нещо като... връзка.
но... го арестуваха
преди да успеем да излезем на среща. Но...
Г-н Уилкокс, ако има начин да помогнете на Ник...
Аз... моля си... Умолявам ви...
Джоуди! Това момче уби мой близък приятел.
Съжалявам. Имам записан час за банката.
- Съжалявам. Лещата ми се размести.
Може ли да ползвам банята за секунда, моля?
Разбира се. Надясно.
Благодаря. Беше ми приятно. - Да, и на мен.
Скъпа, донесох ти за хапване.
Джоуди?
Джоуди!
Здравей, скъпи. - Здравей.
Банковата сметка е открита. - Супер. Искам да ти покажа нещо.
Изненада?
50 хиляди.
Откъде ги взе? - Тя ми остави фонд за колеж.
Парите й започват да текат.
Перфектно. Всичко върви по план.
Да, невероятно е.
Ще се махнем оттук и ще си вземем къща на плажа.
Всичко, което сме искали. - Всичко.
Имам още нещо за теб, - О, така ли?
Джоуди!
Отпусни се.
Скъпа...
Какво толкова направих,
че да те заслужа.
"Паметта е пълна."
Джоуди на телефона. Оставете съобщение.
Къде си? Много съм притеснена в момента.
Звънни ми.
Качвай се. Ти ще караш.
Дай ми телефона си.
Дай си телефона!
Давай.
Пали!
Джоуди на телефона. Оставете съобщение.
Джоуди, кажи ми, че си добре.
Пред входната врата на Кристен съм.
Защо, по дяволите, караш колата на Тед?
Първо Ник, а сега те двамата?
Какво правиха двамата в гората? - Снимките не доказват нищо!
А ако грешиш и Тед и Кристен са убили Лиса?
Не карай много бързо.
Ще разберат, че си убила Тед.
Какво каза, детективе?
Дали съм чула изстрел от къщата на Тед?
Не, не съм.
Самоубийство? Господи, такава трагедия.
Знам, че много обичаше жена си.
Той направо обезумя, когато тя го напусна.
Продължавай направо.
911. Какъв ви е случаят?
Мисля, че отвличат дъщеря ми.
Г-жо, когато спрат, ни звъннете да кажете къде сте.
Веднага ще пратим човек.
Може да е късно. - Ще дойдем възможно най-скоро, г-жо.
Излез тук.
Черният път отпред. Отбий там.
Излизай!
Натам. Давай!
Спри!
Остави камерата долу.
Строши я.
Всички знаят, че с Тед сте били тук. - Млъкни и изпълнявай!
Ще ме заровиш ли? - Направи го!
Сега започвай да копаеш.
Боже мой!
Миличка, ела тук! - Мамо, добре ли си?
Да.
Парите й започват да текат.
Всичко е по план. - Имам още нещо за теб.
О, така ли?
Поздравления.
Благодаря.
Много хора ме питат защо се преместихме в този квартал.
Преди 3 месеца бях сама в апартамента и един мъж нахлу в него.
Подреди ме жестоко, но по-зле беше за майка ми,
защото видя всичко, но не можеше да направи нищо да го спре.
Затова решихме да напуснем града.
Мама продаде апартамента. Събрахме си багажа и ето ни на.
Това е официалната причина да се преместим тук.
Радвам се, че ми сподели.
Беше ме страх.
Няма за какво да се тревожиш.
Знаеш ли какво мисля?
Какво?
Мисля, че истинската причина да се преместя тук е...
защото...
Наистина ми трябва добър механик.
Колата ми издава странни звуци.
Можеш ли да ми помогнеш?
Превод и субтитри *Yoveta Panda*